THE KIDS
Historiens största idrottshändelse var basebollfinalen 1932.
I matchens slutskede när laget låg under,
så pekade Babe Ruth upp mot läktaren.
Det hade ingen gjort tidigare, men Babe tvekade inte.
Den store Bambino slog bollen 120 meter och gjorde en homerun.
Han var visserligen känd innan, men det gjorde honom legendarisk.
Trettio år senare blev Benjamin Rodriguez en legend i kvarteret.
Det var den bästa sommaren i mitt liv då han lärde mig spela baseboll,
och han blev min bästa vän.
Han hjälpte mig också ur den största knipa jag nånsin hamnat i.
Pickle! Kom igen!
Vi ses sen.
Jag flyttade in två veckor före sommarlovet.
Samma sommar satte Maury Wills nytt rekord i stulna baser.
När nåt så stort var i görningen borde det ha börjat bra för mig.
Men det gjorde det inte...
Jag kom från en annan delstat och hade inga vänner.
Jag hade nästan ingen tid på mig att hitta kompisar före sommaren.
Det var så det hela började.
Min riktiga pappa dog när jag var liten.
Mamma hade gift sig med Bill för nåt år sen.
Vi höll fortfarande på att vänja oss vid varann.
Ja?
Pappa... Jag menar Bill.
Minns du att du lovade mig att kasta baseboll?
- Kan du göra det? - Visst.
Okej.
- Okej? - Tack.
Förlåt.
En dag efter skolan följde jag efter dem till grusplanen.
Jag hade aldrig sett nåt liknande.
Planen var deras basebollrike. I mina ögon var den fantastisk.
De var jättebra.
Det enda jag hade att komma med var en töntig leksakshandske.
När jag tog mod till mig och frågade om jag fick vara med märkte jag
att de varken höll räkningen eller delade upp sig i lag.
De tog bara vid där de hade slutat dagen innan. Det varade för evigt.
De var bara åtta, så jag tänkte att även om jag inte kunde spela
så kunde jag nog få vara med som nionde man.
Fast om jag vetat hur det skulle gå, hade jag nog aldrig frågat...
Snyggt fångat!
Kom igen, Benny, slå till den hårt!
Hej, slagman!
Se upp!
Jag hämtar den!
Var ingen mes nu...!
- Kasta tillbaka bollen! - Kom igen!
Skynda på!
Vi väntar!
- Kom igen, kasta den. - Ja, kom igen.
- Skynda på. - Kom igen.
Kom igen.
- Kom igen. - Kasta den.
Kom igen.
Herregud!
Livet är slut...
Om inte Benny hade funnits, hade jag inte fått en enda kompis.
De andra tyckte att jag var hopplös.
Benny och jag hörde liksom ihop redan innan vi blev kompisar.
Senare skulle jag försätta oss alla i den värsta knipan nånsin.
God natt, älskling.
Förlåt, mamma. Det var inte meningen.
Scotty, har du fått några vänner än?
Nej.
Varför inte det?
Därför att jag är ny.
Du får inte sitta här hela sommaren som du gjort de senaste somrarna.
Jag vet att du är smart och jag är stolt över dig.
Du måste gå ut och skaffa dig vänner.
Spring omkring och bli smutsig.
Klättra i träd och se till att hamna i knipor.
Inte för mycket, men lagom. Hur många mammor tror du säger så?
Inga, tror jag.
Jag vill att du skaffar massor med vänner den här sommaren.
Jag vet.
Men jag kan inget. Jag är ett dumhuvud.
Du kommer alltid att vara ett dumhuvud med den inställningen.
...med den underbara smaken, smaskig till den sista droppen...
Nå?
Han har för mycket att göra.
Det har han inte alls. Gå in och fråga honom.
Bill... Jag menar pappa.
Skulle du kunna... som du sa... lära mig att kasta baseboll?
Visst, jag ska bara göra klart det här först.
- Okej, tack. - Okej.
Bill, skulle du inte kunna ta en paus och lära honom nu?
- Mamma, det är okej. - Raring...
Jag ska göra det, men jag måste få det här gjort.
Det tar inte lång stund. Kan du inte undvara en halvtimme?
- Mamma, det gör inget. - Okej.
Okej, jag ska hämta min handske.
Vad var det jag sa?
Toppen.
Spring och ställ dig en bit bort.
Håll ett öga på bollen vad som än händer. Förstår du?
Jag tror det.
Låt handsken söka upp bollen.
Okej. Då så.
Fan också! Förlåt.
Ingen fara.
Här.
- Okej. - Jag är redo.
Håll ögonen på bollen. Förstår du?
Okej.
Om bollen rör på sig, måste du flytta handsken. Fattar du?
- Ja. - Okej. Nu kör vi.
Du behöver bara en större handske. Kasta hit bollen den här gången.
Kasta hit den.
Titta nu på bollen.
Okej.
Åh, mitt öga!
Vad hände?
Hämta lite is.
- De där är till middagen. - Håll den här.
Håll köttet mot ögat.
- Jag glömde att titta på bollen. - Men du tog den.
Sitt så en timme, så slipper du svullnaden.
Förlåt mig. Du får akta dig för skruven.
Hej.
Vi ska spela baseboll. Vill du vara med?
Nej, tack.
- Tycker du inte om baseboll? - Jo, men...
Min handske är trasig.
- Därför kan jag inte vara med. - Det går bra ändå.
Jag har en extrahandske.
Kom igen, så sticker vi.
Mamma! Jag går och spelar baseboll.
Kom igen nu.
- Och jag är Babe Ruth. - King Kong kommer.
- Verkligen? - Och Wolf Man också.
Det vill jag se.
Okej, lyssna. Redo?
Kolla nu...
- Jag är den store Bambino! - Va?
Jag är den store Bambino!
Vem är det?
Va?
Jag visste inte vem de pratade om.
- Är du född i en lada? - Vilken planet är du från?
Men jag höll masken.
- Känner du inte till Sultanen? - Vet du inte vem Titanen är?
- Den store kungen? - Så, jag ljög.
Den store Bambino! Jag tyckte du sa den store Bambi.
- Det töntiga rådjuret? - Just det, förlåt.
Scotty, det är Timmy och Tommy Timmons.
Mike "Squints" Palledorous. Al McCellan eller "Yeah-Yeah".
Bertram Grover Weeks.
Ken DeNunez och "Ham" Porter.
Killar, det här är Scott Smalls.
Han ska spela med oss.
Vi slösar med tiden. Nu går vi till planen.
Varför tog du med honom?
Vi är bara åtta.
- Jag tog inte med min syster. - Nu har vi fullt lag.
Med Elswenger var vi fullt lag. Han kunde fånga bollar... och kasta!
Han kan inte spela. Du såg hur han kastade.
Du har bytt position sen Elswenger flyttade.
Jag behöver träna med fullt lag.
Du är redan bäst i laget. Du behöver inte träna mer.
Benny, killen är ju bara en liten skit.
En liten prinskorv.
En korv man köper på matcherna...
Vad skrattar du åt? Du springer ju som en anka.
Men du får vara med ändå.
- Varför skulle inte han få vara med? - Han kan inte spela.
Inta era platser nu.
- Du spelar i mitten till vänster. - Okej.
Exakt var är det?
Det är där borta.
Här?
Det är ute till vänster. Jag sa i mitten till vänster.
Här?
Kom igen, Benny. Han kommer aldrig fånga bollen.
- En sån tönt. - Yeah-Yeah, var med nu!
Kasta hit den, Bertram.
- Snyggt. - Wow.
Bra jobbat.
Smalls, kasta till andra basen!
Han kommer aldrig att fånga den.
Det var ju det vi sa.
Varför gjorde du så?
Grabben är en nolla, Benny.
Kasta hit den!
Vad fan gör han?
Det är inte sant!
Här. Förlåt.
Man får lov att kasta bollen.
Nej... Jag kan inte.
Jag vet inte hur.
Tack för att jag fick vara med, men jag ska nog gå nu.
Du tänker för mycket. Du får väl bara femmor?
Nej, jag fick faktiskt en fyra en gång...
Sluta tänka. När man spelar baseboll ska man ha roligt.
Om du hade haft roligt hade du tagit bollen.
- Har du delat ut tidningar nån gång? - Jag hjälpte en kompis en gång.
Kasta bollen som en tidning. När armen är här släpper du taget.
Men hur ska jag fånga bollen?
Sträck bara fram handsken, så sköter jag resten.
Det var på tiden, Benny! Mina kläder börjar bli omoderna.
Jag sa ju det.
Smalls, kasta till andra basen!
Okej.
Inte en gång till, Benny! Det är meningslöst.
Fånga den.
Ja!
- Han är okej. - Jag sa ju det.
Nu kör vi igång!
Jag visste det hela tiden...
Jag visar dig mer imorgon.
- Du gjorde bra ifrån dig. - Hej då.
- Vi ses klockan åtta imorgon. - Vi ses då.
- Benny, vänta! Din handske. - Behåll den.
Tack så mycket!
Just det, Smalls.
Ta på dig t-shirt och jeans imorgon.
- Har ni nån öppen spis? - Ja, hur så?
- Kasta kepsen i den. - Det var den enda jag hade...
Ta min gamla. Vi ses klockan åtta imorgon.
Tack, Benny. Toppen, klockan åtta.
Mamma, gissa vad?
Basebollgrejer att komma ihåg: 1. Den store Bambino
Hamilton "Babe" Porter...
"Long Ball" Porter.
Kom igen, DeNunez.
- Okej, jag ser det. - Ge honom en riktig klubba.
Vad var det för kast?
Det här är baseboll, inte tennis. Ge mig nåt att slå på.
Jag slår vad om att du inte träffar den här!
Vill du ha en het? Det ska du få.
Kasta en basketboll. Då kanske han kan träffa.
Så ska det se ut!
Ham, din idiot! Nu kan vi inte spela mer.
- Det var den heta. - Dumma idiot.
Låg och lång. Som jag vill ha det.
Jag ska slå dig.
Vänta lite, jag hämtar den.
- Bollen gick som Babe sa! - Nej!
Smalls, vänta!
Bort från staketet!
Jag hämtar bollen.
- Stopp! - Vad gör ni?
- Killar, vad...? - Smalls!
Nej, jag ska hämta bollen!
Släpp mig!
- Du kommer bli dödad. - Dödad, grabben. Jösses.
- Du kunde ha blivit dödad! - Är du inte klok?
- Jag tänkte att jag skulle hämta... - Man kan inte gå in där.
- Hur ska vi då få tillbaka bollen? - Det går inte. Den är historia.
Ajöss med den.
- Den är borta. - Spelet är slut.
Den bollen ser vi aldrig mer.
Varför inte?
- Monstret... - Vad är det?
Hör på mig nu.
- Smyg försiktigt fram till staketet. - Men jag...
Smyg bara fram och titta i hålet.
- Vad finns där? - Gå bara.
- Gå på, Smalls. - Kom igen.
Gå.
Sakta.
Var tyst.
Det var nåt som tog bollen!
Vad var det för nåt?
Övernattning!
Förlåt att jag är sen, men mamma tvingade mig att diska.
Stackars dig!
- Ville du ha lite mer? - Mer vadå?
Vill du smaka på mer?
Jag har inte smakat nåt än, hur ska jag då kunna smaka mer?
Du tar livet av mig, Smalls! Det här är "mer". Titta nu.
Man tar ett kex och lägger choklad på det.
Sen grillar man en marshmallow.
När den börjar brinna lägger man den på chokladen...
...sen lägger man på ytterligare ett kex.
Sen käkar man. Det är lite kletigt, men gott.
Var tysta nu, killar.
Tysta! Annars väcker ni det! Det gick just och la sig.
- Vad gick och la sig? - Monstret...
Var tysta nu.
Legenden om monstret går långt tillbaka i tiden...
Den började långt innan vi kunde greppa en baseboll.
Det började på en plats som heter "Mertles bilskrot".
Det hela började för 20 år sen,
när tjuvar stal från mr Mertle.
Mr Mertle som ägde skroten
köpte sig en hundvalp.
Han matade den med halva oxar och släppte den lös på skroten.
Valpen var tacksam.
På ett par veckor blev valpen ett stort och ondskefullt monster.
Det vaktade skroten med ett enda mål i sikte.
Att döda alla som smög sig in. Han gjorde det och tyckte om det.
Monstret var en perfekt vakthund. En riktig mordmaskin.
Men efter ett tag fick polisen anmälningar om försvunna personer.
Man misstänkte att monstret hade dödat 120... 173 människor.
Det är sant.
Men man hittade inte ett enda lik.
En del tror att de kom undan, men vi vet vad som hände.
Monstret åt upp dem med ben och allt.
Polisen sa att monstret inte fick fortsätta som vakthund.
Min farfar var polischef på den tiden.
Han sa till mr Mertle att han fick kedja fast monstret under huset,
så att det inte kunde komma ut.
Där har det stått i 20 år. Där ska det stå resten av livet.
När mr Mertle frågade hur länge monstret skulle stå fastkedjat,
svarade polisen: För alltid.
För alltid.
Nu sitter monstret under huset och drömmer om
när det ska bli fritt så att det kan döda igen.
Det är därför ingen går in där.
En kille gick in där och försvann.
- Det är inte sant. - Det är det visst!
Han blev uppäten.
Inget av det här är sant. Ni har bara hittat på det för att skrämma mig.
Titta ut genom fönstret, då!
Jag fick veta att mer än 150 bollar hade slagits över staketet.
Man såg dem aldrig mer. Inte ens när nån vågade titta över staketet.
Bollarna bara försvann.
Jag visste att det var sant för jag såg inte en enda boll.
Han är där nere!
Allt som hamnar på andra sidan staketet...
...blir kvar där.
Det blir monstrets egendom. För alltid.
- Ge den till mig. Jag betalade. - Jag vill bära den.
Herregud!
Vad är det med dig?
Wendy Peffercorn.
Kom igen nu! Vi måste till planen.
- Jag svettas som en gris. - Kom igen.
- Varför tog det sån tid? - Squints kollade in en brud.
Det gjorde jag inte alls.
Tungan hängde utanför och du blev knäsvag.
"Wendy Peffercorn, min älskade!"
Håll käften! Jag har mycket att tänka på.
Det här funkar inte, Benny. Här är så fruktansvärt varmt!
Man kan inte spela baseboll när det är så här varmt.
- Han har rätt. - Vi röstar om det.
Alla som är mesiga små morsgrisar,
och använder sin mammas bh, räcker upp en hand.
Bra... då blir det väl så, då.
Vad ska vi göra istället?
Spana in brudar vid poolen!
Benny kunde spela i hetta, och i ur och skur.
Baseboll var hans liv.
Men han tyckte att det var okej att gå till poolen.
Även om ingen av oss hade tittat i en Playboy som vi sa...
...trodde vi att poolen var det näst bästa.
Sexig.
Hallå, tjejer!
Kanonkula!
Egentligen var vi inte där för brudarna. Vi var rädda för dem.
Vi gick dit för...
...att Wendy Peffercorn var badvakt.
- Herregud! - Det är inte sant.
Hon vet inte vad hon gör!
Hon vet precis vad hon gör.
Jag har varit här varenda sommar sen jag blev vuxen.
Och varje sommar sitter hon där och smörjer in sig...
Så en dag blev det för mycket för Michael "Squints" Palledorous.
Jag står inte ut längre!
Han gjorde det mest desperata nån av oss nånsin hade sett...
- Vad är det med honom? - Vad gör han?
- Jag tror att han har ballat ur. - Han kan inte simma!
- Squints! - Hjälp honom!
Flytta er.
Jag har honom.
- Kom, Wendy. - Är han okej?
Alla flyttar sig bakåt. Ska jag vända honom?
Kom igen, Squints.
Kom igen, Squints!
- Kom igen. - Vakna.
Du kan klara det!
- Kom igen! - Han verkar illa däran.
Squints. Kom igen, grabben.
Han ser ut som en död fisk.
Va?
- Ditt lilla äckel! - Nu ligger han illa till.
Och kom aldrig tillbaka!
VALLEY VISTA PARK ALLMÄNNA POOL
- Hade du planerat det? - I flera år.
Han hade planerat det!
Michael "Squints" Palledorous växte ett par tum den dan.
Han hade tur som inte fick stryk.
Det han hade gjort var ruttet, taskigt... och coolt.
Vi andra skulle inte ens våga drömma om att stöta på badvakten.
Men han hade gjort det, han hade kysst henne länge och väl.
Vi blev portade från poolen,
men varje gång vi gick förbi log badvakten åt Squints.
Hämta din handske. Det blir kvällsspel.
Kvällsspel förekom bara den 4:e juli när fyrverkerierna lyste upp himlen,
och gjorde det möjligt att spela.
Vi kände oss som proffsen som spelar i strålkastarljus.
Benny kände alltid så. Vi visste att han skulle gå långt.
Varje gång vi stannade och tittade på raketerna ropade han på oss.
För oss var baseboll en lek.
Men för Benjamin Rodriguez var det själva livet.
Okej, Ben!
Skynda er!
Kasta den, skynda!
- Pickle! - Ja!
Tusan.
Åh, nej!
Det är lätt när man spelar med småungar.
- Håll käften! - Vad sa du?
Du borde inte få röra en boll. Du är en förolämpning för spelet.
Vi utmanar er på stående fot! Spela mot oss här och nu!
Vi skulle aldrig sätta vår fot på den här leråkern.
- Passa dig, tönt! - Håll käften, idiot!
- Rövnosare! - Rövslickare!
- Du äter väl hundskit till frukost! - Du har morsans fotsvett i flingorna!
Du sköljer dina äpplen på toaletten!
Du spelar baseboll som en tjej!
- Vad sa du? - Du hörde vad jag sa.
Imorgon. Klockan tolv... på vår plan.
- Kom i tid, buffelröv! - Var så säker, sparris!
Vi ska spöa dem imorgon.
Töntar.
Sätt igång!
Skynda dig att slå. Det här är snart avklarat.
Det var en!
Om jag hade en hund som var lika ful som du,
skulle jag raka den i röven och be den gå baklänges.
Den heta. Nu kommer den.
Strike! Du är ute.
Är det din syster som står där... alldeles naken?
- Håll käften, Porter! - Jag försöker bara vara trevlig.
Tror du hon vill träffa mig?
Visa vad du går för.
Jag kom före.
Vi gick som på moln den kvällen. Det var en förkrossande seger.
I festyran gjorde vi det dummaste nån av oss nånsin hade gjort.
Jag bjuder på allt ikväll!
- Tack, Benny! - Nio biljetter, tack.
Tack, Benny.
Tack.
- Jäklar, det hade jag nästan glömt! - Vadå?
Tugg! Jag har sparat den.
- Vad är det? - Big Chief, det bästa som finns!
Jag antar att du inte vet vem Babe är heller.
- Det är tuggtobak! - Vad gör man med den?
Du tar kål på mig!
- Man tuggar den! - Alla proffsen gör det.
- Man får massor med energi. - Då hugger vi in.
Jag vill ha lite.
- Vi åker! - Ja!
Detta är bäst!
Det var bättre.
Jag är snart tillbaka. Jag ska köra pappa till flygplatsen.
- Hur är det med dig? Du är blek. - Jag mår bra.
Lyssna, Scott.
Medan jag är borta är du husets herre.
- Vart ska du? - Till Chicago i affärer.
Vi får kasta boll när jag kommer hem. Ta hand om allt åt mig.
- Det ska jag göra. - Okej.
- Uppför dig. - Det ska jag.
Okej.
Efter incidenten bestämde vi oss för att hålla oss till tuggummi.
Men samma dag försatte jag oss i den största knipan nånsin.
Det hela började med ett omen.
Jag kan inte tro det.
- Häftigt. - Inte alls.
Bara 2-3 i historien har slagit sönder en boll. Det är ett omen.
Vi kan inte spela mer idag. Jag har förstört hela dan för oss.
Jag har aldrig sett nåt liknande!
Nån som har några pengar? Då kan vi inte spela mer.
- Det kan vi visst. - Har du 90 cent hemma, Smalls?
- Nej, men jag har en boll. - Hämta den, då!
Jag har bollen! Jag har den här!
Jag har bollen! Här är den, Benny.
Det är din boll, så du får slå först.
Näste slagman!
Gylfen är öppen.
Det var en.
Ett, två, tre... Han är ute på tre kast.
Så ska det se ut! Jag har lärt honom allt.
Schysst slag.
Tredje basen ligger åt det hållet.
- Gå till tredje. - Åh, nej.
Vackert slag!
- Vem har rekordet nu, killar? - Smalls!
Du glömde att svänga. Du måste till tredje basen.
Vad gör han?
Hans första homerun blev nog för mycket för honom.
Ja.
- Vi måste hämta bollen. - Kul skämt, Smalls.
- Vi skaffar en ny boll. - Ni förstår inte!
Du känner dig dum för att vi inte kan spela mer.
Ni förstår inte! Det var inte min boll!!
- Vad menar du? - Den var min styvpappas.
Jag stal den i hans troférum. Han hade fått den av nån.
Vi måste hämta den! Han kommer att döda mig!
Lyssna nu på mig. Det här handlar om liv och död.
- Vem har gubben fått bollen av? - Vet inte. Av nån kvinna, tror jag.
- En kvinna...? - Hon hade skrivit sitt namn på den.
Hon hette Baby Ruth.
Babe Ruth!
- Monstret har den! - Du är dödens lammunge, Smalls.
Gick du hem och snodde en boll som var signerad av Babe Ruth,
för att vi skulle spela med den?
- Jag tänkte lämna tillbaka den. - Men den var signerad av Babe Ruth!
Ja, ni säger det, men vem är hon?
Va?
- Sultanen! - Den store kungen!
Den kolossale!
Babe Ruth!
Den store Bambino!
- Är det en och samma kille?! - Ja.
Babe Ruth är den bäste baseboll- spelare som har funnits!
Han är nästan som Gud.
Bollen som hamnade hos monstret är värd... mer än hela ditt liv.
Jag mår inte bra.
Ge honom luft. Kom igen.
Vi måste ta tillbaka bollen.
- När kommer han hem från jobbet? - Han är på affärsresa.
- Ta reda på när han kommer hem. - Ni andra får panta flaskor.
Vi måste få ihop 98 cent till en ny boll.
Öppna den. Skynda.
Ge mig bollen.
- Ge mig nåt att skriva med. - Jag har en blyertspenna.
- Inte blyerts. - Förlåt.
Jag har en bläckpenna.
- Babe. "Babe Ruthe?" - Det står "Babe Ruth."
- Det ser inget vidare ut. - Hans mamma märker ingen skillnad.
Vi gör det här för att vinna tid.
- Scotty? - Jag är här.
- Vad gör du här? - Jag tittar på Bills... pappas boll.
Du vet att han inte tycker om att du rör hans saker.
Jag vet. Förlåt.
- Har han berättat om den bollen? - Nej, det har han inte.
Jag tror inte det. Nej, det har han inte.
- Jag vet ingenting om bollen. - Babe Ruth har signerat den.
Han är den störste basebollspelare som nånsin har funnits.
Han fick bollen av sin far.
En vacker dag kanske han ger den till dig.
Kul.
Det var som att strö salt i såret.
Till och med mamma visste vem Babe Ruth var.
Det var ute med mig.
När Benny slog sönder bollen trodde vi att det skulle hända nåt bra!
Inte att mitt liv skulle vara över.
Vi knackar på och ber mr Mertle att hämta bollen åt oss.
Mr Mertle är det elakaste som finns. Han får monstret att äta barn.
Det går inte, Smalls. Glöm det!
Förlåt. Jag ska.
Vi tar en titt ut genom fönstret.
- Han utmanar oss! - Är det nån som har nån bra idé?
Efter att vi tänkt efter noga hade vi inga bra idéer.
Vi började planlöst.
Gå.
- Längre. - Längre. Okej.
Bara lite till...
Lite längre.
Lite till höger.
Bara lite till.
Jag ser den. Vänd på den.
Nästan.
- Du har den! Dra tillbaka. - Jag har den!
- Herregud! - Dra tillbaka!
Jag tror att vi har underskattat monstret.
Vi har att göra med en överlägsen intelligens.
- Ström. - Vi kopplar på strömmen nu.
Strömmen är på.
Vi är klara.
- Starta uppsugningen. - Starta uppsugningen...
Gör klart att starta uppsugningen.
- Starta maskin nummer ett. - Jag startar nummer ett.
- Starta nummer två. - Jag startar nummer två.
- Starta trean. - Jag startar trean.
Du har bollen!
Dra upp den.
- Vad är det som händer? - Han har klämt ihop röret.
- Stäng av! - Det går inte.
Vad är det för oväsen?
Dammsugarna är tilltäppta. Jag sticker!
Åh, nej!
Det kommer smälla!
Vi har angripit problemet på fel sätt. Det är mitt fel.
Vi får ta monstret med överraskning.
Ett luftangrepp. Det väntar sig monstret inte.
- Kusten är klar. - Hissa upp mig.
Fira ner mig försiktigt.
Lite långsammare.
- Jag är nästan nere. - Han är nästan nere.
Fira ner mig. Jag är rakt ovanför bollen.
Jag har den. Hissa upp mig.
Hissa upp honom!!
Vi hade en chans kvar, så vi satte in alla våra krafter.
Det hela blev en strid mellan vetenskapen och naturen.
Hjälp mig med nedfarten.
Gör klart för nedfarten.
Den är nere på marken.
Jag kör framåt.
- Du körde för långt. - Jag backar.
Stanna!
Sänk katapulten.
- Katapulten är nere. - Öppna den.
Nu tar vi den.
Jag öppnar.
Framåt.
Stäng katapulten.
- Katapulten stängd. - Nu har vi den.
Skjut!
Jag har den!
Mitt liv var över.
I samma stund som Bill vände sig till mig som man,
slog jag en ovärderlig raritet i monstrets gap. Toppen.
På natten drömde jag att en jättelik baseboll signerad av Babe Ruth
föll från himlen och krossade mig mot marken.
Jag visste inte vad det betydde, men Benny hade också drömt.
Hans dröm kunde hjälpa oss.
Vem är det?
Pissa inte på dig nu. Jag är här för att hjälpa dig.
- Men ni är ju död. - Legender dör aldrig, grabben.
Du är verkligen han.
Du är Babe Ruth!
- Sultanen, Den store kungen... - Och en massa andra fåniga namn.
Men vi har inte tid med det nu. Ni lär ha hamnat i trubbel.
Ni slog visst en boll med min autograf över ett staket.
Klättra över och hämta den, då.
Vänta!
- Jag kan inte. - Vad kan du inte?
Jag kan inte klättra in på skroten. Det bor ett monster där.
- Vad för monster? - En stor gorillahund.
- Det har redan ätit upp ett barn. - Sätt dig ner.
Sätt dig.
Jag ska berätta nåt för dig: Alla får en chans att göra nåt stort.
Men de flesta är för fega för att ta den eller så ser de den inte.
Det här är din stora chans. Låt den inte gå dig ur händerna.
När du slog sönder bollen var det nån som försökte säga nåt.
Men vad?
Det är du som är flyfotad. Det får du räkna ut själv.
Henry Aron.
Jag vet inte varför, men skulle jag kunna få den?
- Visst. - Tack.
Vänta.
Menar ni att jag ska hoppa över staketet och utmana monstret?
Tänk på saken, grabben. Vi ses.
Kom ihåg att det finns hjältar och legender.
Hjältar blir ihågkomna, men legender dör aldrig.
Lyssna till ditt hjärta. Då kan du inte göra fel.
Jag har haft en dröm. Vi måste till grusplanen.
Bara en kille hade försökt det som Benny nu skulle försöka.
Och han hade blivit uppäten, så vi var mycket oroliga.
Det hjälpte inte att Benny tog fram sitt hemliga vapen.
PF Flyers.
Vi kan inte låta honom göra detta.
Benny, vänta.
Det är okej.
Det var mitt fel.
Du behöver inte göra det här.
Gör det inte, Benny. Det är som att begå självmord.
- Gör det inte, Benny. - Gör det inte.
Jag gör det, Smalls. Jag måste göra det här.
Hjältar blir ihågkomna, men legender dör aldrig.
Lyssna till ditt hjärta. Då kan du inte göra fel.
Tack! Du har den!
Jäklar!
Vad väntar vi på? Efter dem!
En varulv kan bara dödas med silverkula, silverkniv,
eller en påk med silverhandtag.
- Ni blev biten av vargen. - Ja.
Måtte himlen stå er bi.
PICKNICK I PARKEN KUL OCH LEKAR
Se upp!
Skit!
Ställ ned den. Försiktigt.
Mamma, en vovve!
En stor vovve.
Till planen!
Vi tar den här genvägen!
- Var är han? Ser ni honom? - Nej.
Där är han!
Åh, nej.
Se upp!
Kom och hjälp mig!
Benny, hjälp mig! Han är skadad.
Jag orkar inte själv.
Vi drar.
Nu kan vi spela i all framtid.
Det här är dumt... mycket dumt!
- Vi kommer med er hund. - Herkules? Hur kom han loss?
Vi skulle inte ha knackat på.
Jo, vi...
Vi slog in en boll på er gård som vi försökte få tillbaka.
- Är det ni som fört sånt väsen? - Ja, sir.
Fick ni tag i bollen?
Ja.
Det är första gången nån överlistar Herkules.
Varför ringde ni inte på? Jag hade gett er bollen.
- Vi fick ju tillbaks bollen! - Vi höll på att dö på kuppen!
Vi fick tillbaks bollen!
Tack för att ni kom hem med honom. Kom in.
Vi ska prata om den här bollen.
Du är riktigt illa ute, va?
Det är min styvpappas boll.
Jag tog bollen utan lov, och den är signerad av Babe Ruth.
- Har George signerat den? - George Herman Ruth, ja.
Du är inte bara illa ute. Du är så gott som död.
Vänta lite.
Här.
Jag byter din boll mot den här.
- Bollen är faktiskt signerad av Ruth. - Det är den här med.
Tillsammans med Yankees hela lag från 1927.
- Murderer's Row! Lou Gehrig! - Babe Ruth!
- Varför byter ni bort den? - Jag har massor med bra grejer.
Och du behöver den mer än jag.
- Kände ni Babe Ruth? - Det kan du skriva upp.
Och han kände mig. Han var en nästan lika bra slagman som jag.
- Jag hade slagit hans rekord... - ...om ni inte hade blivit blind.
Jag brukade fylla plattan med så mycket folk att slagzonen försvann.
Kastarna hatade det. Så spelade jag, gav alltid 100 procent.
baseboll var mitt liv, och jag var riktigt bra på det.
Men så en dag fick jag en hård boll i nyllet och ljuset slocknade.
Vi kan inte ta emot den här bollen.
Om ni pratar baseboll med mig en gång i veckan, så är vi kvitt.
Då säger vi det!
Även om Bill älskade bollen,
var han arg för att jag förstört hans boll.
Jag var ändå nöjd, jag fick inte utegångsförbud resten av livet.
Från den dan hade jag inga problem med att kalla honom pappa.
Vi bodde kvar i området några år.
Somrarna var fantastiska, men ingen blev som den första.
När nån flyttade ersatte vi honom aldrig i laget.
Vi fortsatte som om ingenting hade hänt.
Jag får ont i handen.
Benny hade sagt att Babe Ruth var som Herkules.
Och monstret hette Herkules. Vi tyckte att det var mystiskt.
Jag höll kontakt med killarna. Yeah-Yeah blev militär.
Senare kom han att syssla med bungyjumping. Vi vet varför.
Bertram gick upp helt i sextiotals- rörelsen och försvann för gott.
Timmy och Tommy började göra små prefabricerade trähus.
De blev multi-miljonärer när de uppfann små affärscentra.
Squints gifte sig med Wendy Peffercorn och fick nio barn.
Idag driver de ett snabbköp.
Hamilton Porter blev brottare. Han kallar sig "Den store Hambino".
DeNunez fortsatte spela baseboll, men han lyckades inte helt.
Idag tränar han sin sons lag.
Herkules blev 199 år gammal. I hundår alltså.
Jag var den siste som flyttade. Då fanns planen fortfarande kvar.
Bennys fight med monstret blev känd.
Han kom att kallas Benny "Jet" Rodriguez, i resten av livet.
Till att slå för Los Angeles Dodgers är Benny "Jet" Rodriguez!
Många påstår att "Jet" har tappat i snabbhet,
men jag tror nog att det kommer att gå undan.
"Jet" tar stora risker...
De ser honom inte! Jag tror knappt mina ögon!
Han stjäl basen, de ser honom inte!
Han är inne!
Inne!
Jag tror knappt mina ögon! "Jet" stal basen!